ÉLES TÁRGYAK
ISTEN HOZTA WIND GAP VÁROSÁBAN
Anya biztos nem veszi észre, hogy ellógtunk?
Reménykedjünk.
NYOMTALANUL
Halló?
Itt Preaker.
Hogyne. Szia.
Bajban vagyok?
Mindig, de ezt amúgy is tudtad.
Wind Gap. Milyen?
Oké, nos... Missouri legalján van,
a délkeleti sarokban, egy köpésre Tennessee-től.
Tudom, hol van. Azt kérdeztem, milyen.
Kicsi. Évek óta csak kétezren lakják.
Az egyetlen iparág a disznófeldolgozás.
Szóval vagy pénzeszsák vagy, vagy suttyó.
Te melyik vagy?
Suttyó. Született pénzeszsák családból.
Mi a fene folyik itt?
Wind Gapben, vagy...
- Az anyád még mindig ott él, igaz? - Anya? Igen.
A mostohaapámmal. Van egy gyerekük. Nem igazán ismerem.
- De beszéltek? - Csak ha muszáj.
Akkor olvass híreket! Jesszusom,
tavaly augusztusban megfojtottak ott egy kislányt!
Nem tudtam.
Akkor azt sem tudod, hogy most meg eltűnt egy kislány.
- Nem. - Talán sorozatgyilkos.
Vonszold le oda a segged, és ess neki a sztorinak!
Most. Ma.
Itt is történnek gyilkosságok, Curry. Miért kéne oda mennem?
Mert más nem ír róla. Emlékszel arra a tavalyi "Tribune" cikkre?
A fickó a szülővárosában elkövetett gyilkosságról írt.
Nagyot szólt a cikk, mivel személyes volt!
- Ha téged megérint, őket is meg fogja. - Egy ilyen cikk nem hoz Pulitzert.
Azért nem nyersz Pulitzert, mert nem szívvel-lélekkel írsz.
Ez most megváltozhat,
és a főnököd vagyok.
Úgyhogy szia!
Figyelj, ha nem megy, nem megy, de akár jót is tehet.
Érted, hogy kitisztuljon, aminek kell, hogy újra talpra állj.
- Ráadásul jó sztori. - Igen.
Átkozottul jó sztori lehet, ha jól írod meg.
- De semmi kényszer, igaz? - Az élet maga a kényszer.
Nőj fel!
Tűnj innen!
Gyerünk!
Futás!
Mi a franc?
ELTŰNT NATALIE KEENE
Ez volt Natalie kedvenc színe.
Vagyis a szülei szerint a fekete, de az túl gyászosnak tűnt.
Akkor a második kedvence.
A kislányoknál első a rózsaszín, aztán a lila, lila, lila.
Az enyémek 11 éves korukig szőlőszemnek néztek ki.
Borzalmas dolog ez.
Szinte az egész város az erdőt járja.
Vickery rendőrfőnök szervezte meg. Vannak gyerekei?
Nincsenek.
Azt kell mondjam, ez most áldás.
Én még a postaládáig sem engedem ki az enyéimet.
El se tudja képzelni.
A lányok minden éjjel velünk alszanak.
A férjem általában nem engedi,
de most egyikünk sem alussza ki magát,
de legalább tudjuk, hogy biztonságban vannak.
Vickery rendőrfőnök?
Az van, hogy eszemben sincs hagyni, hogy kiszivárogjon az ügy, szóval...
Igen, megértem.
Ez nem leleplező cikk lesz,
inkább elmélkedés arról, hogy egy ilyen dolog miként hat egy városra.
Ha ez segít, idevalósi vagyok, a Bluebird Circle-nél laktam.
Hogy hívják?
Camille Preaker.
Az anyám Adora Crellin,
de a lánykori nevét úgy harminc éve lecserélte... Alanre.
Crellin. Hogyne, igen. Maga a...
- Maga költözött el. - Igen.
Tehát Amma a féltestvére.
Igen.
Az áldóját!
Jesszusom! Meg lehet idebent sülni, nem?
- A gyerekeimtől kaptam. - Ó, bocsánat.
Semmi gond. Stresszoldásra való.
A mostani ügy miatt?
Nézze, Ms. Preaker, nem lehet itt.
Ha ennek híre megy St. Louisban, csak erről fognak ismerni minket.
- Így is "disznógyilkosok" vagyunk. - Egy kis publicitás jól jöhet,
információhoz juthatnának. Más ügyeknél is bevált.
Jogom van itt lenni.
Hagyom, hogy tegye a dolgát, ha maga is hagy engem dolgozni.
Rendben.
Nincs hozzáfűznivalóm.
Natalie Keene esetéhez, rendben. De mi van a másik lánnyal?
Ann Nashsel.
Kérdezősködhetek a helyiek verziójáról,
vagy beleszólhat abba, hogy mi kerül nyilvánosságra.
Az első lányt, Ann-t tavaly augusztusban...
megfojtották egy kötéllel, és a patakba hajították.
Vadászok találtak rá a tetemére.
Vickery csak ennyit mondott? Semmi nyom?
Szerintem nincs nyomuk. Tudod, annyira...
Védekezett, de nem úgy, mintha titkolózna,
hanem mintha pipa lenne, hogy nincs mit titkolni.
Ez csak feltételezés.
Jesszus, Curry, még csak most jöttem!
Most jöhet a helyi pletyka. Tények és színek kellenek.
- Kibaszott sokszínű cikk lesz. - Tudod, hogy értem.
Ha azt hiszed, ez valami bájos vidéki kisváros...
Akkor írd le, milyen zord, kölyök! Mutasd be részletesen az olvasóknak!
Most csatlakozom a keresőcsapathoz.
Remélhetőleg találunk egy halott kislányt.
Mindent bele!
A csapatot keresed?
- Igen. - Arra.
Kösz.
Te vagy... te vagy az az újságíró St. Louisból, igaz?
Ez gyors volt.
El kell ismernem, Wind Gap a profi pletykafészkek városa.
Csak mert totál hullaszagú ez a hely.
"Hullaszagú."
Borzalmas.
Mindegy is. Ideje menned, különben nem éred utol őket.
Kösz.
Láttál valamit?
Nem.
A keresőcsapat tagja?
Mondhatni. Willis nyomozó vagyok.
Nem idevalósi, igaz?
Nem. Maga?
Az voltam.
Már St. Louisban élek. A "Chronicle"-nak dolgozom.
Egy újságíró. Remek.
Camille Preaker!
Jackie O'Neill.
Nyomozó.
Uram teremtőm!
Látom, megismerted az új nyomozónkat.
Szívesen hazavinném, jól meggyúrnám,
aztán leönteném csokimázzal. Amúgy szingli.
Csigavér.
Gyere ide! Nézzenek oda! Anyád nem is mondta, hogy itt vagy.
Igen.
Bár most épp nem áll szóba velem. Megint csalódást okoztam neki.
Nyilván elfelejtettem üdvözlőlapot küldeni.
Tudod. Te csak tudod, hogy megy ez!
Még nem voltam nála. Ezután megyek.
Jaj, odalesz az örömtől.
Odanézzenek, kicsikém!
És te? Jól vagy?
Hát, tudod. Amennyire lehet.
Elég gyászos a hangulat.
Én vagyok a csapat üdítő-felelőse.
Ez a legkevesebb.
Kérsz egy kis jeges teát?
Van benne egy kis lórúgás is.
Ezt nem is lehet anélkül végigcsinálni.
- Kösz, nem. Dolgozom. - Még mindig annak az újságnak?
Igen. Igazából ezért jöttem. Cikket írok.
Aha, igen. Azok a lányok...
Eszembe jut, milyen voltál annyi idősen, és megszakad bele a szívem!
Itt egyre csak rosszabb a helyzet. Már azt se tudom, hová kapjam a fejem.
Nem bánnád, ha idéznélek?
Nem, ha szerinted bárkit is érdekel a véleményem.
Kevés nálad érdekesebb embert ismerek, Jackie.
Örülök, hogy itthon vagy.
Azt majd meglátjuk.
Szépség, szépség, szépség.
Natalie!
Atyám!
Uram teremtőm, Camille Preaker! Ezer éve, kislány!
Igen, tudom.
Anya azt mondta, hogy egyszer látott egy szellemet.
Anya sok mindent mond.
Nem hiszel neki?
Nem tudom.
Nem félek a szellemektől. Hát te?
Ostobaság olyantól félni, ami nem is létezik.
És ha a halálunk után egy részünk a mennybe megy, egy részünk meg...
itt marad, csak hogy vigyázzon az itteniekre,
megnézze, hogyan alakulnak a dolgok neked, anyának...
Elég ebből! Csak az beszél így, aki feladja. Te feladod?
- Nem. - Mondd ki!
Nem adom fel.
Miért vagy rám mérges?
Camille?
Te jó ég, csak nincs valami baj?
Nincs semmi baj, anya.
- Munkaügyben jöttem haza. - Munkaügyben.
Nem számítottam rád.
Sajnos a ház nincs vendégfogadásra alkalmas állapotban.
Szerintem rendben van.
Gyere be! Uram atyám!
Hozhatok neked egy italt?
Alannel Amaretto Sour koktélt iszunk.
Az nekem is jó lesz. Kösz.
Hátul ülünk. Ott kellemesen jár a levegő.
Hol szálltál meg?
Vicces, hogy kérdezed. Reméltem, hogy esetleg...
itt maradhatnék pár napig.
Bárcsak... telefonáltál volna!
Akkor megvártunk volna a vacsorával.
Menj, köszönj Alannek!
Alan? Itt van Camille.
Ki?
- Camille. - Camille?
- Helló! - Nahát, szia!
- Adora nem is mondta, hogy jössz. - Nem tudta.
Bocsánat, hogy csak így... beállítok.
A szerkesztőm az utolsó pillanatban küldött ide.
A szerkesztőd? Valóban?
Igen, Natalie Keene és amiatt a másik lány, Ann Nash miatt jöttem.
Cikket írsz róluk?
Igen, anya. Újságíró vagyok.
Camille, nem értem, hogy egy olyan fiatal nő, mint te,
miért akar ilyesmivel foglalkozni.
Fontos sztori lehet, és mivel idevalósi vagyok...
Ismertem azokat a gyerekeket.
Képzelheted, mennyire megvisel ez az egész.
Erre te... te még írsz is róla?
"Wind Gap: a gyerekgyilkos város." Így gondoljanak ránk?
Sokat segíthet az információk leközlése. Jelentkezhetnek olyanok...
Hallgatni se bírom ezt a témát. A gyerekbántalmazást.
Nekem ne mondd el, mit csinálsz és mit tudsz.
Amíg itt vagy, úgy teszek, mintha nyári szüneten lennél.
- Hogy van Amma? - Amma?
Elvan.
A gyerekeknek kijárási tilalmat rendeltek el.
Már alszik.
- Miért kérded? - Udvariasságból.
Az a nagyvárosban is szokás, tudod?
Megnézem, rendben van-e a szobád.
Kösz.
Nos, íme, az új játékszerem.
A régi szobád lett a vendégszoba. Szép a fürdőszobája.
Jó éjt, Camille!
Jó éjt, anya!
Látod?
Az egy szív.
Be vagy tépve.
Mi?
A suliban így mondják.
Azt jelenti... őrült.
Be vagy tépve.
Nem, te! Ez egy csirke. Egyértelműen az.
Hol?
Látod? Ott a szeme, aztán az ott az arca, és...
Anya! Anya!
Camille?
Hallottam, hogy a városban vagy.
Nosztalgiázzunk egy kicsit a legjobb házi whiskyd felett.
Házi whisky? Nem. Hagyjuk a házit.
Ez... egy üdvözlő ital,
és ezt az üdvözlőitalt... én állom.
- Köszönöm! - Ugyan!
Mit szólsz a helyhez? Már az enyém...
Megvettem azoktól a pasasoktól. Visszamentek Kaliforniába.
Manapság ritka errefelé az ilyen fajta,
bárhogy is hívják őket. Persze semmi bajom velük, de...
Azt, ott élve felfalták volna.
Szemet vetettél rá?
- Még mindig okostojás vagy. - Még mindig seggfej vagy.
Seggfej, a legjobb karaoke bárokkal hét megyében!
Látnod kéne ezt a helyet péntek este!
Halljam, mi a számod?
- A "Ring of Fire." - Király!
"Bohemian Rhapsody." Baromi jól tolom.
A homi-csali kissé fiatalnak tűnik a piáláshoz.
Igen, igen, nem csesztetem. John Keene az.
- John Keene, Natalie bátyja? - Igen. Szerencsétlen flótás.
Nagyon nehezen viseli.
- Bocsáss meg egy pillanatra! - Hogyne.
Miss Preaker... a "Sensors"-ban?
Igen. Ez a törzshelye?
Így szokta? Bejön ide, piál, és csak...
Nem is tudom. Ábrándozik az elmulasztott fogásról?
Szarkazmus. Köszönöm!
A földijeitől maximum cukormázas passzív agressziót kapok.
Nos, az a specialitásunk. Mi csak...
mosolyogva bólogatunk, amíg le nem kopik a jöttment seggfej.
- Az lennék? - Honnan jött?
Kansas Cityből.
És még egy csomó helyről.
Akkor igen a "jöttment"-re, a "seggfej" meg majd kiderül.
Mióta dolgozik az ügyön?
A Keene lány esete óta.
Vickery erősítést hívott. Szerintem már bánja.
Nem kedveli a stílusomat.
Ami milyen?
Más, mint az övé, gondolom.
Én legalább nyomozok.
Úgy gondolja, ő nem?
Vicces lány maga.
Tudja, hogy úgyis megírom ezt a cikket.
Jobb, ha kontrolálja, mi kerül nyilvánosságra.
- Jó duma. - Lehet, de igaz.
Az ifjú Keene-hez is ezért igyekezett olyan bőszen?
Ő Keene?
Igen. Újságírók csak szülői engedéllyel beszélgetnek kiskorúakkal.
Basszus, pedig pont rá akartam hajtani!
Az más.
Szóval gyanúsított?
- Erre nem válaszolhatok. - Tehát az.
E pillanatban mindenki az.
Tehát egyetlen nyomuk sincs.
Camille, inkább csak beszélgessünk.
Megveszek már egy kis városi csevejért.
Én kérdezek a maga életéről, maga kérdez az enyémről.
Nem szoktam "csivitelni".
Értettem. Rendben.
Nos, Camille, további szép estét kívánok!
Nyomozó!
A francba!
Gyerünk!
A francba! Basszus!
Camille?
Jó reggelt!
Én csak... a kocsiban hagytam a cuccom. Kimentem...
Camille!
Örülök, hogy itt vagy.
De kérlek, ne hozz kínos helyzetbe! Megint.
Tessék?
Amikor itt vagy, minden, amit teszel, rajtam csapódik le.
Érted?
Őszintén? Nem. Talán így volt, amikor még gyerek voltam,
de most már felnőtt vagyok.
Wind Gapben nem.
Idehaza a lányom vagy.
Te elköltözhetsz és elfelejtheted, de én nem.
Már nem ismered az ittenieket.
- Hidd el, ismerem őket. - Hónapok óta nem hallottam felőled.
Erre megjelensz,
mindenféle borzalmas, morbid kérdéseket teszel fel,
felkavarod az itteniek életét,
egész éjszakára kimaradsz.
Nézd, anya, kérlek, hagyd abba! Hagyd abba! Sajnálom, jó?
Sajnálom.
Semmi se történt. Csak elmentem kocsikázni egyet.
Fáradt voltam, ezért...
Félreálltam, a biztonság kedvéért.
Ostobaság volt.
A kocsiban aludtál?
Meglátott valaki?
Nem. Senki sem látott meg.
- A sztorim pedig... - Kár volt megszólalnom. Tudod...
Tudod, hogy én nem bírom ezt a témát.
Nem azért jöttem vissza, hogy bárkinek is gondot okozzak.
Nem állt szándékomban.
Süthetem a tojást?
Köszönöm!
- Bocs, már csak italporunk van. - Jó lesz. Köszönöm!
És köszönöm, hogy fogadott.
Mindenki Natalie-val van elfoglalva. Fontos emlékeztetni az embereket,
hogy Ann volt előbb.
Igen.
Beszéljünk a hálószobában.
Köszönöm!
- Nem bánná, ha leraknám? - Hogyne.
Csak...
Ann, ő... tavaly nyáron le se szállt a biciklijéről.
Itt bicajozott a környéken. A nejem nem engedte messzebb.
Mi amolyan aggódó szülők vagyunk, mint mindenki.
- Hogyne. Szemmel tartották. - Igen.
- Szóval...
A suli előtt pár nappal könyörög, hogy átbicajozhasson Emilyhez.
Nincs messze,
de általában nem engednénk, de most nyavalyog...
A nejem végül besokall, "Jó, menj!"
Ann sosem ért oda.
Emilyhez.
Hét körül ment el. Lehetett... már vagy nyolc óra, mire észrevettük.
Sajnálom.
A tíz háztömbnyi távolságon belül valaki elkapta.
A nejem...
... soha nem bocsátott meg magának.
Ha lehet, szívesen beszélnék vele.
A feleségével.
Most az üzletben van.
Megkérdezem, de ő nem... a történtek...
Más ember lett.
Apu? Még éhes vagyok. Csinálhatok...
Mit csinálsz, ha zárva az ajtó, Amanda?
- Kopogok. - Kopogsz.
Legközelebb fekete pontot kapsz érte.
Mars!
Tudja ő.
Ann egyszerű lány volt, de okos.
Nagyon jól elboldogult.
Itt volt, amikor megtörtént?
Amikor Ann elindult Emilyhez?
Hazafelé jöttem a munkából, Haytiből. Úgy egy órára van autóval...
Ezt ne írja le! Minek írja le?
Hogyan?
Az itteniek utálnak, mert maguknak valók vagyunk,
de ettől még nem bántottam a lányom!
Ez eszembe sem jutott, Mr. Nash.
Csak azon tűnődtem, hogy aznap találkozott-e vele.
Reggel.
De négy gyerekkel teljes a zűrzavar. Én...
Nem emlékszem, mit beszéltünk.
Tudja, mit gondolok?
Egy buzeráns tette.
Mert nem erőszakolta meg. A zsaruk szerint ez szokatlan.
Én azt mondom, ez az egyetlen jó az egészben. Inkább...
... ölje meg, minthogy megerőszakolja.
Ez ő.
Látja?
Makacs teremtés volt. A kép készítése előtti estén...
a nejem be akarta csavarni Ann haját. Ő nem kért belőle,
inkább lenyisszantotta a fürtjeit.
Megnehezítette a dolgát.
Megnehezítette a pasas dolgát.
- Szóval gyanús neked? - A neje nem volt otthon.
Szerintem elhagyta. Ködösített vele kapcsolatban.
- Talán szégyelli. Kínos neki. - Igen.
Azt mondja, a helyiek szerint ő tette.
Szerinted gyanúsított?
Nem tudom. Az biztos, hogy fura egy pasas.
- Majd... utánanézek. - Helyes, helyes. Járj utána.
Igen.
Otthon minden rendben?
Camille?
- Otthon? - Igen, a családoddal.
Igen. Tüneményesek. Minden pompás.
Jó, akkor... hívj, ha kellek.
Rendben. Üdvözlöm Eileent!
- Átadom. - Oké.
Oké, szia.
Üdvözletét küldi.
Remélem, igazad van. Attól még nem vagy orvos, hogy "Dr. Phil"-t nézel.
Hé!
Azokat nem vihetitek el!
Ismertük a lányokat.
Natalie a húga volt.
John, igaz?
Igen. Nem akartak ők semmi rosszat.
Csak akartunk róluk valami emléket, ennyi.
Mi értelme hagyni, hogy elszáradjon az összes virág meg minden...
Nemcsak a családjukat viselte meg.
Mind szomorúak vagyunk.
Segítség!
Segítség! Segítsen valaki!
"A maga gonoszsága miatt bukik el a bűnös,"
"de vigaszt kap az igaz, ha halálán van is..."
Semmi baj. Minden rendben lesz.
Kösz, haver. Intézem.
Úgy fest, megkapta a sorozatgyilkosát, nyomozó. Gratulálok.
Ez a kibaszott szakma.
Mindenféléket kívánsz, aztán...
... aztán megkapod őket.
Igen.
Csak akkor válik valóságossá.
Hadd vigyem haza! Reszket.
Mindjárt jobb lesz.
- Hazaviszem. Nyugodtan... - Nem, nem, jól vagyok.
Itt a kocsim, és... jól vagyok.
Holnap reggel eljön érte. Igazán nem fáradság.
Bob Nash gyanúsított?
Már meg akartam kérdezni Vickeryt.
Nem fogja elmondani, ahogy én sem.
- És John Keene? - Jesszusom!
Miért? Talált valamit?
Ha maga is, akkor én is...
Ez nem...
Halasszuk el ezt a meccset.
Legalább amíg be nem viszik a hullaházba azt a kislányt.
Hol jártál? Betegre aggódtam magam.
Vallomást kellett tennem a rendőrségen.
- Ott voltam, amikor megtalálták... - Ne!
- Elég ebből! - Te kérdezted, hol voltam.
Nos, úgy fest, ostobaság volt reménykedni.
- Fáradt vagyok. Most... lefekszem. - Bob Nash hívott.
Azt mondta, beszéltetek. Ez nem helyes, Camille, csöppet sem!
Eleget szenvednek már ezek a családok, nem kell, hogy ott kutakodj!
Anya, most nem bírok beszélgetni, oké? Aludnom kell.
Én vagy egy millió évig ébren maradok.
Ez annyira borzalmas.
Ann és Natalie, a mi kis porfészkünkben?
Bármelyikünkkel megtörténhet.
- Amma. - Szia.
- Camille. - Igen.
Összefutottunk. Miért nem köszöntél?
Néha félénk vagyok, gondolom.
Nem is tudom.
Hát, én nem ismertelek volna fel.
Adora jó ideje nem küld már karácsonyi képeket.
Amma, nem hagyhatod el egyedül a házat, megértetted? Nem biztonságos.
Minden percben tudnom kell, hol vagy.
De már így is csak 9-ig van kimenőm.
- Nem elég, életem. - Ma hagyjuk a szabályokat, Adora.
Reggel, tiszta fejjel átgondoljuk őket.
Gyere, megmutatom a babaházam!
Újra kell kárpitoztatni.
Anya aranyról szürkére változtatta az alapszínt.
Megígérted, hogy elviszel a boltba színben passzoló szövetért.
Tudom, kincsem, csak azt se tudom, hol áll a fejem.
Hát nem gyönyörű?
Ez a babaház a legnagyobb kincsem.
Igen, látszik, hogy sokat foglalkoztál vele.
- Igyekszem. Köszönöm! - Nincs mit.
Most lepihenek egy kicsit.
A hűtőben lesz a vacsorád, ha megéheznél.
- Muszáj enned. - Oké, kösz.
Felmegyek veled.
Azt hiszem, én is lepihenek, anya.
Hadd pihenjen!
Tudtad, hogy én vagyok az, igaz? Bent, a városban.
Először nem.
Nem voltam benne biztos.
Aztán csak...
Érdekes volt látni, milyen voltál.
Tudod, régen.
Ugye nem vagy mérges?
Nem. Csak meglepődtem.
Voltál már Marian szobájában?
Nem.
Olyan, mint egy múzeum.
- Anya mindent ugyanúgy hagyott. - Igen.
Időnként hiányzik. Marian.
Bár nem ismertem, de...
Adora folyton róla beszél,
vagy legalábbis célozgat rá, szóval...
Tökéletes volt?
Az volt, igaz?
Nem. De majdnem.
Mostantól mi is testvérek lehetünk.
Azt mondják, te voltál a legszebb lány Wind Gapben.
- Nem, Amma. - Az vagy.
Nagyon szép.
És ugye nem mondod el?
Anya bekattanna, ha, tudod, meglátna civil ruhában.
Így hívod?
Tudod, milyen.
Én vagyok az ő kis... öltöztetni való babája.
Így legalább nincs vita.
De te sose engedtél neki.
Anya azt mondja, javíthatatlan voltál.
Sejtettem.
Én is javíthatatlan vagyok.
Csak épp ő nem tudja.
Hasonlítunk, te meg én.
Tudtam, hogy így lesz.
- Camille, kérlek... - Eressz el!
Hagyj már békén!
Camille!
Eressz el!
Hagyj békén!
Engedj már el!
Hagyj békén!
Magyar szöveg: Márkus Ágnes